Vobsubrip By Fynbo Subripped And Fixed By Pacman
BESØG NEW ENGLAND l FORÅRET
GATE 4 BAGAGEUDLEVERlNG
18 459 BØR l HOPE
lSENKRAM KUNSTARTlKLER
PETERSONS lSENKRAM ÅBEN
Ved du, om de er beregnet ligesom i Storbritannien?
Måden, de er udmålt på i forhold til blyets størrelse?
Er nummersystemet universelt?
- Det ved vi ikke noget om. - Nej.
Det ser det vist ud til. Det vil jeg formode.
Er jeres papir i individuelle ark eller kun i blokke?
Hvad?
Dem tager jeg, mens du ser dig omkring.
Udmærket.
Der står intet om syreindholdet. Der plejer at stå, om det er syrefrit.
Alt papir i dette land er syrefrit.
- Virkelig? - Ja, sådan er det.
Det er vist sandt, at l amerikanere er fremskredne.
Det er vidunderligt.
- Er du med en kunstnergruppe? - Nej, alene.
En slags personlig rejse måske?
Men du er kunstner, ikke? Du er ikke turist, vel?
Harold prøver bare at gennemskue dit formål med at være her.
- Mit formål? - Han er ikke tilfreds, før du afslører det.
Jeg har altid gerne ville besøge jeres dejlige land.
Jeg håber, jeg har nok amerikanske penge med.
Det er de eneste, vi tager imod.
48 dollars - det er mere end nok, ikke?
- Har du det godt? - Undskyld. Jeg behøver...
- Pastelkridt? - Søvn.
- Til dine landskaber? - Jeg maler kun portrætter.
Er du kommet hele vejen fra England, i foråret, med vores smukke løvblade,
for at tegne ansigter?
Det bliver... Se engang. Præcis 48 dollars.
- Kender du et godt hotel? - Joanie Fisher har ledige værelser.
Hendes mand - der er et ansigt, som vil give dig lyst til at male landskaber.
Battlefield lnn. Lige oppe ad gaden.
Vil du tegne et portræt af Fisher?
- Jeg fik fortalt, hans ansigt lignede... - Hans ansigt ligner et færdselsuheld.
- Gider du spørge ham? - Jeg kan dårlig vente.
Værsgo, mr Ware. Værelse 11. Et af vores bedste.
Det er oppe ad trappen til venstre.
Mr Ware, har du vigtige forretninger her til morgen?
Hvorfor sover du ikke i et par timer?
Sig, hvornår du vil op, så tager jeg dine opkald.
Der bliver ikke nogen. Jeg kender ingen her.
- Måske et fra England. - lngen i England ved, at jeg er her.
Åh, gud.
Jeg vidste ikke, jetlag kunne være så slemt. Mit hår har aldrig gjort ondt før.
Jeg kan ikke lide at se, at en gæst er nedtrykt.
Hvorfor tager du ikke en brochure om omegnen?
Måske finder du noget oplivende,
der kan give dig nogle minder, du kan tage med til England.
Jeg kom her for at glemme nogle minder.
- Om noget eller nogen? - Åh, gud...
En kvinde.
En engelsk kvinde?
Halvt walisisk.
- Halvt walisisk og halvt...? - Monster.
- Det må have gjort ondt. - Hvad er meningen?
Meningen er, at du er vores gæst,
og en del af vores job er at gøre alt, hvad vi kan,
for at sikre os, at gæsterne har det godt.
Hvis en gæst må tale om en ekskæreste for at få hende på afstand...
Det er Joanie Fisher.
..så er det fint.
Mandy. Hvordan går det?
Der er et lille optrin, jeg må tage mig af i lobbyen.
En hund? Nej.
Nej, det er bare en af vores venner fra England.
Jeg ringer tilbage om lidt.
Mens du sover, ringer jeg til min ven Mandy og beder hende komme.
Hun er en professionel plejer.
Åh, nej. Jeg har det fint...
Mandy er god til mennesker
og en førstehåndsautoritet, hvad angår opløste forhold.
Hun vil elske en psykologisk udfordring af denne målestok.
- Kom så. - Jeg har ikke brug for...
Sådan, værelse 11.
Her. Det vil hjælpe dig med at sove.
- Jeg tager ikke medicin... - Det gør du nu.
Slug.
Kan du selv krybe i seng?
Jeg taler med Fisher om dit forslag, og så ses vi senere.
- På en slags personlig rejse? - For at tegne ansigter?
HER ER VORES YNDLlNGSGÆST!
Vil du gøre noget for mig?
Du skal ikke tale, du skal blot tænke.
Du skal tænkte på det mest fredfyldte sted, du har været.
Nik, hvis du vil gøre det.
Du er plejeren.
Gør det til et sted, der er så smukt og fredfyldt,
at du en dag vil tage dertil i lang tid.
- Hvis du virkelig synes... - Du skal ikke tale. Bare nik.
Du skal gøre det til et sted, der spænder ud over tid og sted.
Gør du det nu?
Gør du det ikke? Hvorfor ikke?
Hvorfor ikke?
- Du må gerne tale. - Undskyld.
Hvad betyder, "spænder ud over tid og sted"?
- Ved du ikke, hvad det betyder? - Nej. Det er et begreb...
Bekymr dig ikke om begrebet. Bare tænk på et smukt, fredfyldt sted.
Vil du fortælle mig, hvad det er?
Det er en strand.
- Hvilken slags strand? - En sandstrand.
Hvor er sandstranden?
- På De Kanariske Øer. - Hvad?
De Kanariske Øer. Vera og jeg fik en billig rejse.
Er Vera personen, du kom her for at glemme?
Det er bedst, hvis du vælger et sted, hun ikke var med.
Prøv at tænke på det mest fredfyldte sted, du har været uden Vera.
Vera har været med alle steder.
Der må være et sted, hvor Vera ikke var med.
- Vil du fortælle, hvor det er? - Et værelse.
Føler du harmoni i det værelse?
Er det et stille og fredeligt værelse?
Vil du blive der for evigt?
Og der er ingen Vera?
Er der ingen Vera?
Undskyld.
Du hjalp mig virkelig,
men mere fredfyldt får jeg det ikke.
Så går jeg.
Må jeg stille dig et spørgsmål?
Mange mennesker, efter de har slået op,
gennemgår et chokstadie og bliver deprimerede og vil være alene.
Det gjorde jeg. Men de flyver normalt ikke til den anden side af verden.
- Du og Vera må have stået hinanden nær. - Jeg var på hendes adresseliste.
"Mr og mrs Edwards ønsker Deres selskab
til vielsen af deres datter Vera Samantha til mr Roger Pelham."
Kender du denne Roger Pelham?
Nej, kun at han skulle giftes med min forlovede.
Var Vera din forlovede?
Jeg kan se, hvorfor du vil væk fra London, men hvorfor her?
- Det vedkommer ikke mig... - Det er i orden.
Folk har ret til at vide, hvorfor nogen er i deres by.
- Sådan er det vist her. - Nej, jeg bør gå.
Det var faktisk navnet.
Måske misforstod jeg dig.
l stedet for en følelsesmæssig rejse, behøver du en kropslig.
l stedet for at bede dig forestille dig et smukt sted
skulle jeg tage dig derhen fysisk.
Har du hørt om vores Spring Gardens?
Jeg har tid til at tage derhen nu. Min bil er udenfor. Men kun hvis du vil.
Det er pænt af dig, men jeg skal mødes med mr Fisher om lidt.
Det er dem, der ikke tror, de behøver hjælp, der behøver det mest.
Kommer du mig i den kategori?
En fyr, der fløj til et andet land for at græde på et motelværelse
i en by, han kun valgte, fordi den hedder Hope...
Ja, jeg kommer dig i den kategori.
- Hvad med i morgen? - Fedt nok.
- Henter du mig klokken 10.00? - Ja.
Glimrende.
Hvordan ser jeg ud?
Du har et dramatisk ansigt, mr Fisher.
Og hvis det her går godt, vil jeg kunne fremhæve det fortrin.
Dramatisk?
Kan du holde den stilling i en halv time?
Ja, det kan jeg.
Læg hænderne i skødet, når du er færdig med din...
- Må vi gerne tale? - Ja, stille og roligt.
Mandy fortalte Joanie, der fortalte Tina, der fortalte mig, hvad der er sket for dig.
- Kan du lægge hovedet på skrå...? - Undskyld.
Måske ikke helt så meget.
Hvis du kigger på et bestemt punkt er det nemmere at holde hovedet stille.
Hør, min ven, når smerten fortager sig,
bliver du en bedre og stærkere mand, end hvis det ikke var sket.
- Den fortager sig ikke. - Det er det gode ved smerte.
- Den fortager sig. - Jeg tænkte over tingene tidligere.
For seks måneder siden begyndte hun at dyrke yoga.
Hun gik i en lokal klub, og det gjorde hende glad.
Jeg tænkte, "Hvordan kan yoga gøre nogen så glad?"
lsær når swamien introducerede øvelser med en partner.
- Swamien? - Ja.
Han delte dem op i par, og de sad på gulvet med albuerne lænket sammen
og gnubbede sig op ad hinanden og messede.
- Messede? - Og jeg tænkte, det måske var det.
De var blevet delt op i par,
og det var måske det øjeblik, hvor jeg mistede hende.
Måske var fyren, hun dannede hun par med,
denne Roger Pelham.
- Vil du have en kop te? - Nej, ellers tak.
Jeg kan ikke dreje hovedet. Vi må tale senere.
Skal den skygge komme ned over Fishers mund sådan?
Det er dramatisk.
Fisher har flotte læber. Jeg håber, man kan se det.
Man vil se deres fulde effekt. Så snart vi slipper af med mayonnaisen.
Det er i orden at kalde mig Joanie nu.
Lad manden arbejde.
Så Roger Pelham?
Jeg tænkte på alle de gange, jeg hentede hende,
og jeg sad i bilen og ventede uden for yogaklubben, og jeg så dem komme...
Jeg prøver at huske, hvordan de så ud, fordi...
En af mændene, jeg så, kunne have været...
Havde de en slags mat udtryk?
Kunne de beskrives som "opslugte"?
Fra hvad du siger - delirium, swamier, messen, matte udtryk -
jeg vil nødig sige det, men jeg tror, du har mistet din kvinde til en kult.
Fra nu af skal du bare tænke på at komme videre.
Måske sidder folk i England og grubler over fortiden,
men det gør man ikke herovre.
Før du stiger ud, må jeg så sige noget?
Selvfølgelig.
Undskyld, jeg behøver lidt...
- Vil du have noget? - lkke her til morgen, tak.
Du skal køre os tilbage. Kan du køre?
l venstre side, men jeg er ikke...
På Shining Shores føler jeg, jeg hjælper folk. Mange oplever aldrig den følelse...
- Shining Shores? - Plejehjemmet, hvor jeg arbejder. Og bor.
Gud, da jeg gik i gymnasiet, lavede vi de vildeste ting derinde.
lkke-botaniske ting?
lkke-botaniske ting. Hvad så, Jeeves?
Gad vide, om det er det bedste tidspunkt for os at nyde dette sted.
Da jeg gik i gymnasiet, ville jeg bare have smidt den på gaden.
Jeg ville være ligeglad. Så nogen træder på glasskår - og hvad så?
Sådan er jeg ikke nu. Jeg er ansvarlig, moden og kedelig.
Undskyld. Det er dig, der skal have terapi.
Hvis jeg kører meget langsomt,
er der en lille chance for, at vi kommer tilbage i live.
- Du må virkelig undskylde. - Det er i orden.
Jeg var bare nervøs.
- Skal vi tilbage til dit værelse? - Hvabehar?
- Jeg har brug for noget kaffe. - Ja. Naturligvis.
Vi flytter os næsten ikke ud af stedet.
Jo, det gør vi altså.
Nej, lad være...
Nej, stop... Nej, lad være... Alvorligt talt...
Har du tegnet dem? Det er Fisher. Det er utroligt.
- Han ser næsten... - Livagtig ud?
Flot.
Og hun er smuk. Hvem er det?
Undskyld.
Jeg har besluttet at lave en udstilling.
Portrætter af folk i byen. Så tænker jeg på noget andet.
Jeg kender alles ansigter, så skal du bruge en ansigtsfinder, melder jeg mig.
Du har sikkert bedre ting at gøre end at gå rundt og se på ansigter for mig.
- Kaffe. - Er du lykkelig?
- Ja, generelt. - Hvorfor er du lykkelig?
Sikkert fordi vi ikke blev dræbt af en lastbil.
lngen kaffe til mig, tak. Må jeg spørge dig om noget?
For du virker, som om du ikke ville blive sur på mig, uanset hvad jeg sagde.
- Det ville du ikke, vel? - Det kommer an på så meget.
Jeg vil gøre noget, jeg aldrig har gjort før.
Jeg vil trække gardinerne for.
- Har du aldrig knappet din bluse op? - lkke af denne grund.
Jeg har taget mit tøj af af andre grunde, men ikke af denne.
Hvad er det for en grund?
Da jeg var lille, når jeg blev rigtig glad,
fik jeg en uhæmmet lyst til at tage mit tøj af.
Da jeg var lille, var jeg tit glad,
så jeg tog det af alle mulige steder,
og folk ville blive chokerede, og jeg fik ballade...
Det er pudsigt, men jeg er ikke genert sammen med dig.
Det er godt, tror jeg.
Det er første gang, jeg har strippet af glæde med en anden i værelset.
Det er vidunderligt.
For når man tager sit tøj af derhjemme,
udtrykker man måske sin glæde,
men man ved altid, at man var nødt til at gøre det alene.
Så glæden er aldrig fuldendt.
- Ufuldendt glæde. - Prøv selv, hvis du vil.
Det føles skønt. Det har intet at gøre med sex, hvis du skulle tro det.
Nej, det gjorde jeg ikke.
Det ville de fleste mænd, men jeg kan se, du tager det for, hvad det er.
Derfor føler jeg mig fri nok til at gøre det med dig.
Kom nu. Det føles skønt.
- Jeg kan vel tage noget af det af. - lkke noget af det. Alt sammen.
- Jeg er ikke helt så frydefuld, som dig. - Det bliver du, når det ryger.
Du har sikkert dyrket sex med tøj på.
Hvis jeg har, var det længe siden.
Se bare. Folk uden tøj på skal ikke dyrke sex,
mere end folk med tøj på ikke skal dyrke sex.
Jeg tror, folk uden tøj på dyrker det oftere.
Det er nok sandt, men det er ikke pointen.
Selvom det virker, som om vi vil gøre det. Virker det sådan for dig?
Både ja og nej.
Hvis det går i den retning, skulle vi måske tage tøj på igen.
På igen? For at dyrke sex?
Fordi så ville vi ikke ødelægge den glædelige følelse - den uskyldige glæde.
Hvorfor risikere at spolere den?
Ville vi tage dem af igen bagefter?
Hvad?
Efter vi har dyrket sex - hvis det altså skete -
ville vi så tage vores tøj af igen?
- Går du ikke med undertøj? - Jeg havde travlt.
Jeg begynder at fryse.
Joanie og Fisher sparer vist på varmen.
- Hvad laver du? - Det aner jeg ikke.
Jeg er strandet imellem den uskyldige glæde og den anden slags.
Det er en underlig følelse.
Kom i seng.
Ja, måske ville det hjælpe.
Vi bevæger os hen imod den ikke-uskyldige slags nu, ikke?
Man ved aldrig, hvornår den uskyldige slags kommer eller går.
Lige nu er den totalt væk.
Skulle jeg ikke beholde skjorten på?
Jeg tror, du gør dette meget mere indviklet, end det behøver at være.
Det hele er lige faldet på plads.
- Behøver vi ikke tale om det mere? - Nej. Det står nu helt klart for mig.
Undskyld.
Jeg tror, at en del af mig stadig finder det indviklet.
Det er nok bare fordi, det er første date.
- Dyrker du ikke sex på første dates? - Jeg har ikke første dates.
Jeg er konge af verden.
Den ikke-uskyldige slags.
RÅDHUS
Johnny, min far går med sit slips stoppet ned i bukserne hele tiden.
Er det Colin Ware, kendt britisk kunstner? Webster, det er Colin. Vis ham det.
Sig ikke noget, lad ham danne sin egen mening.
Kom her, vær modig.
Sig, hvad du synes.
- Det er kanonen, ikke? - Sig din ærlige mening.
Synes du, det ser flot ud?
Det er måske lidt mere kødfarvet end originalen.
Vi kan rette på farven.
Han er engelsk. Han er for høflig til at sige det.
- Se på det. Hvad ligner det? - Doug, ingen går med slipset i bukserne.
Mr Ware, synes du, at kanonen på dette slips ligner en...
- Hvad kalder man dem derovre? - Det ved jeg ikke.
- En penis? - En enorm penis. Tak.
Tak. Juryen har udtalt sig. Sid ned.
Gå tilbage og få dine folk til at komme med et nyt koncept,
ikke en pokkers Viagra-reklame.
Gud, det er et helvede at være visionær.
Har du prøvet noget af vores kildevand?
Dette kildevand kommer dybere nedefra jorden end andet kildevand,
så det er ældre vand.
Du tænker nok, du ikke vil have ældre vand...
- Det lyder, som om jeg vil. - Ja. Gammelt er godt.
Det siger min mineralogiekspert,
og jeg betaler ikke Rock-man Ray for at tage mig ved næsen.
Godt, synes du ikke?
En dejlig, frisk smag. En dejlig, gammel, frisk smag.
Man kan smage det gamle. Reklame- kampagnen begynder næste måned.
Vi ville kalde det H2Ope, men det var svært at fa tilladelse til.
Hope Springs Eternal hedder det nu. Vældig godt, synes du ikke?
Er du kommet herover fra landet med 007
for at male billeder af de lokale folk? Til en udstilling? Har du fundet et navn?
- Hvabehar? - Et navn til udstillingen.
Billeder af Hope: amerikansk kunsts fødested.
Det har en god klang.
Ja. Men hvordan er Hope amerikansk kunsts fødested?
Jeg prøver bare at hjælpe. Vær ikke sådan.
Skal jeg sidde her au naturel?
- Det er fint. - Sådan omtrent her?
Hvad med her? Sådan her. Er det godt, lige her?
- Det er fint. - Hvordan er det?
Hvad med hænderne heroppe?
Nej, for kedeligt. Sådan her.
Hænderne hernede?
Hænderne der.
Det er sjovt.
- Bruger du kun blyanter? - Ja, trækul.
Nå ja, du lægger farver på senere. Jeg flyttede mig. Undskyld.
- Nej, jeg maler ikke. - Maler du ikke?
Miss Morton fik mig til at tro, jeg skulle sidde til et portræt.
- Det skal du. - En blyantsportræt?
Gider du holde op? Tak.
Hver dag i tre år har jeg skulle stirre på den rædsel.
"Du kan ikke tage et maleri ned af den vigtigste mand i Hopes historie", siger de.
Jeg siger, den vigtigste mand i vores historie sidder her og stirrer på den nar.
- Hvem er det? - Et walisisk fæhoved.
- Walisisk? - Fyren, der grundlagde dette sted.
En eller anden Edwards.
Doug Reed.
Brad, det siger jeg bare:
det er kanonballet i næste uge, og vi har sgu intet merchandise.
Nøgleringskanoner, tandbørsteholdere til børnene... Kom nu.
Hvad med kanonagtige, musikalske toiletsæder,
der spiller "Bridge Over Troubled Water", når man skider?
Tænk over det. Kom i sving.
Denne avis...
- Hvad? - Fra 1741.
Hvad med den?
Man kan se på papiret, at den er nutidig.
Det er en efterligning.
Den er ret god, men den er vist blevet lavet på en slags...
- Computerprogram? - Måske. Eller muligvis en slags...
Mit computerprogram?
- Kan du lave falske dokumenter? - Frække borgmester.
Picasso, vil du male mig eller ej?
Fordi hvis du kunne, så siger jeg dig, min ven,
så giver jeg dig frihed, nøglen til byen, bare sig, hvordan du vil fornøjes.
Det ville betyde usigelig meget for mig at have en rigtigt portræt deroppe
af Doug Reed, manden, der gav os Hope, i stedet for det røvhul.
Goddag. Jeg søger en ven. Navnet er Ware.
Lad mig se, om vi har nogen her med det navn
i kroen eller ej.
Værelse 11. Den engelske fyr er i 11.
- Tak. - Han gik ud.
- Hvabehar? - Han gik ud tidligt i morges.
Jeg troede ikke, du vidste, hvem han var.
Nu kan jeg huske ham - kunstnerfyren.
Han gik ud ved daggry med alt sit kunstnergrej.
Han er tilbage. Han ville ikke lade mig gøre rent.
Okay. Mange tak for det, Tina.
Du skal skrive i gæstebogen.
- Hvabehar? - Alle gæster skal skrive i gæstebogen.
- Hvor er den? - Hvor er hvad?
Gæstebogen.
Hvad gjorde du med gæstebogen?
Har vi en gæstebog?
Så pyt. Skal vi bare glemme formaliteterne?
Lad os det.
Jeg ved godt, jeg ikke fortjener en velkomstceremoni,
men efter 8000 kilometer og 20 hotelreceptioner
kunne du i det mindste invitere mig indenfor
væk fra den excentriske ledelses øjne.
- Hvordan vidste du, jeg var her? - Jeg talte med Jeremy på galleriet.
Han sagde, hvor begejstret han var over udstillingen, han skal lave
af tegninger, du har lavet i Amerika i en by ved navn Hope.
Det kan jeg se, han har grund til.
Er du ikke på bryllupsrejse?
Det her bliver ikke så nemt.
Lad os droppe at lade, som om at noget, vi siger,
vil gøre dette til andet end det mest akavede øjeblik nogensinde.
lngen askebægre. Sikken overraskelse.
Lad os gøre, hvad du altid siger: hæve os over følelserne med modenhed.
Var det et pissegodt bryllup?
Jeg har intet at sige til mit forsvar. Jeg gjorde noget frygteligt.
Det er et ikke-ryger-værelse.
Jeg rejser halvvejs over kloden, og så må jeg ikke ryge en cigaret?
Forklare?
Der er ingen Roger Pelham.
Jeg kom med antydninger hele tiden, og du overså dem.
Vi har været forlovet i en evighed. Du skulle skride til handling. En fejl.
- Var invitationen en joke? - lkke en joke. En større antydning.
De sidste par uger har været et mareridt.
Jeg har været hele nede, siden du forsvandt.
Dag efter dag uden et ord - jeg gik helt i opløsning.
Jeg ringede til alle, hele dagen, hele natten.
Da Jeremy endelig sagde, at du var okay, var jeg utrolig lettet.
- Jeg græd i hele ti minutter. - Ti? Jeg er rørt.
Det, der holdt mig oppe, var, at jeg ved, når det er bag os,
så vil du og jeg grine godt og grundigt af det.
- Sagen er... - Gå bare.
Jeg kan ikke sige, hvor meget... Du har ikke underbukser på.
Jeg var lidt åndsfraværende, da jeg forlod lejligheden.
Vil du gå en tur? Jeg ved, du kan lide at gå en tur, når du vil tænke.
- Det sidste, jeg vil nu, er at tænke. - Hvis du skal ud, så venter jeg.
Vent ikke.
Hvad er det?
Det er en maskine, der tørrer hår. Det hedder en hårtørrer.
Jeg ved, hvad det er, men du bruger ikke en.
Er den anbragt af motellet? Er der sådan en på alle værelser?
- Gider du svare på et simpelt spørgsmål? - Ja, på et simpelt. lkke det der.
Hvad? Det var en joke, hun er ikke gift, og hun er her?
Det påvirker ikke vores forhold. Hun kom for at sige undskyld.
- Hun tager direkte hjem igen. - Er hun allergisk over for telefoner?
Vil du ikke have sovende folk på din udstilling?
- Han sover bare, ikke? - Som om du skulle tegne en død person.
Vil du tilgive hende? Hvordan kan man tilgive sådan noget?
Det er løsningen. Tilgiv det og glem det.
Tilgiv, mens du kan,
for når man når min alder, kan man kun...
- Glemme? - Lige præcis. Glemme.
"Min elskede Vera..."
"Elskede"?
"Kære Vera."
"Jeg ved, den onde joke var totalt atypisk for dig,
og selvom det sårede mig ubeskrivelig meget,
skriver jeg for at takke dig for at komme hele vejen for at undskylde,
men mest for at bede dig..."
Slæbe din magre røv hele vejen tilbage igen.
"Men mest for at fortælle dig, at jeg tilgiver dig 100 %."
"Som et resultat af dine handlinger
har begge vores liv nu taget en ny retning."
At fortsætte vores fysiske forhold ville
forsimple vores bånd af gensidige følelser, der blev affødt af denne krise.
Din rejse hertil er yderst værdsat,
men der er sket for meget skade til, at vores romance kan overleve.
- Vi ønsker dig en behagelig rejse tilbage. - "Vi..."
Farvel, Vera. Din ven, Colin.
Hvad er der?
Det ved jeg ikke.
Det går bare aldrig, når jeg forelsker mig.
Når du hvad?
Hvad tid skal du være på arbejde?
Snart.
Men ikke så snart.
HOPES KANONBAL
Glæder du dig til det? Du skal klædes fint på.
Det er ikke særlig sjovt, når man ikke kan gøre det selv.
Du vil se bedre ud end selveste dronningen af Hope.
- Parat? - Ja.
Før vi begynder, jeg ved ikke, om Mandy nævnte,
at jeg er temmelig vild med religion,
og jeg tænkte på, om du kunne illustrere
en slags indre lykke?
Noget i stil med et indre lys.
Der er to ting, der skal skinne igennem. Et, jeg er svømmer.
Men to, jeg er også kristen.
Kan du holde ud at stå der?
Som jeg sagde, sir, så velsignede Gud mig med et skønt kredsløb.
- Sidder mine briller lige? - De er perfekte.
Rob, kald mig ikke "sir".
Mandy sagde, hvad din kæreste i England gjorde ved dig.
- Hun er i byen, ikke? - Nej, hun er taget hjem.
Satan er utrolig, ikke?
Det ene øjeblik lever man et helt normalt liv.
Så kryber Satan op bag en og suger folk ind i en kult.
Jeg tegner din mund nu,
så gider du lukke den i et øjeblik?
Kom nu, bedste.
Hvordan kunne nogen gøre det?
- Hvad? - Du er Vera, ikke?
Hvordan kunne nogen gøre noget så ondt?
Og du er...?
Den onde ting. Jeg formoder, du refererer til det nummer, jeg lavede med Colin.
Godt. Nu hvor vi har fastslået dit navn, og hvad du taler om,
kunne vi så også fastslå, om du har en billig, rød plastikhårtørrer?
- Ja, hun har. - Tak.
- Ryger du? - lkke siden gymnasiet.
Hvor sundt. Gik du i skole her? Hope High eller hvad?
Hope Regional.
Den er derovre. Man kan ikke se den herfra.
Du virker som en rar person.
- Egentlig ikke. - Hun er en engel.
Colin ville ikke kende en, der ikke var sød.
- Jeg er sikker på, du også er sød. - Ja, vi er alle pragtfulde mennesker.
Jeg er ugunstigt stillet,
for jeg kender kun vejen til din gamle skole og farven på din hårtørrer,
mens du sikkert ved en hel del mere om mig.
- Colin må have nævnt mig. - Vi taler om andre ting.
- Såsom hvad? - Normale ting, folk taler om.
- Såsom vejret? - Vi har talt om vejret.
Hvilken slags dag det er? Om det er varmt eller koldt?
Ja, eller blæsevejr.
- Eller regn. - Sne.
- Har det sneet? - lkke endnu.
Så l øvede jer bare til en fremtidig samtale.
- Forsinker du ikke trafikken? - Er det her, du arbejder?
Hvinende hore.
- Shining Shores. - Jaså.
Han må have sagt noget om sit liv i England.
- Næsten ingenting. - Så kender du ikke til...
- Til hvad? - Operationen.
Hvilken operation?
Har Colin ikke nævnt sin far?
Colin har nok ikke fortalt det, fordi han fortrænger det.
Der er derfor, han er her. Han lever i en drømmeverden og tegner bare løs.
Smukt landskab. Smukt selskab.
Men tilbage i hans hjemland, England,
læger, hospitaler, konstante bekymringer
og en meget syg far.
Det er derfor, jeg stadig er her.
Nogen må bringe ham tilbage til virkeligheden, hans ansvar
og hans hjem.
Sandheden er, at jo længere han gemmer sig fra det hele,
jo mindre sandsynligt er det, at han ser sin far igen.
Jeg er sikker på, du er sød, men du hjælper ham ikke.
Undskyld, hvis det lød lidt...
Kan du gøre mig en tjeneste? Bare en lille en.
Du skal ikke føle dig som stik i rend-pige, så sig, hvis du vil være fri.
Jeg ville aflevere de her, men siden du alligevel skal derover...
Har du ikke noget imod det?
Forleden morgen bemærkede jeg, han ikke havde nogen på.
Det ville være fint, hvis du gav ham dem.
Vi ses.
Det er mig.
- Det er Colin. - Hvad vil du?
Du bad mig komme.
Kommer du ind, eller vil du bare stå der?
Det er min lejlighed. Jeg kan stå, lige hvor jeg vil.
Jeg har aldrig set sådan en. Må jeg sidde i den?
- Hvis du skal. - ldéen er velsagtens,
at man sænker sig ned?
Vær ikke en idiot. Du har sikkert siddet i en før.
Jeg har gjort mange berygtede ting,
men at lyve om at sidde i en sommerfuglestol er under min værdighed.
Jeg har aldrig befundet mig længere nede.
De er til dig.
- Det var pænt af dig. Tak. - Tak ikke mig. Tak Vera.
- Stødte du på Vera? - l går.
Hun sagde, du behøvede dem, for hun så dig uden.
Da hun ankom, havde jeg været i brusebad.
Du har været mig utro. Og du har udnyttet mig.
Hvad har hun sagt?
- Jeg troede, vi havde noget særligt. - Det har vi.
Men du nævnte aldrig de ting, der er vigtige for dig.
Ved du, hvor meget det sårer mig at indse, hvor lidt jeg kender dig?
Det var bare, så du kunne tænke på noget andet end det, der foregår i England.
- Hvad foregår der i England? - Din fars operation.
Fortalte Vera dig om min fars operation? Hvorfor gjorde hun det?
Hun gik ikke i detaljer.
Nej. Det er forståeligt.
- Skal jeg fortælle det? - Det er for sent.
Jeg vil gerne. Det begyndte sidste år, da mine forældre flyttede.
De lejede et flyttefirma til at flytte de fleste af møblerne.
Senge, sofaer og så videre.
Nogle af de mindre ting - nogle få stole, malerier - flyttede de selv.
Min far bar en stol op ad trappen i det nye hus, da...
- Det er okay. - Det var en tung træstol, og...
- Du behøver ikke sige det. - Jo. Det hjælper at tale om det.
På vej op ad trappen tabte han den,
og den landede på hans fod.
Episoden blev glemt i et par uger, indtil hans storetå krummede indad.
l månedsvis prøvede min mor at få ham til lægen,
indtil han omsider gjorde det på hendes fødselsdag.
Og ved du, hvad den chokerende diagnose var?
lndgroet tånegl. Vi var selvfølgelig forfærdede.
Hans chancer for at komme sig er rimelig gode.
En vis persons chance for at overleve er pludselig faldet til nul.
Måske forstår du nu, hvorfor jeg undlod at fortælle det.
- Er Colin hos dig? - Ja.
- En Vera Edwards i telefonen. - Stil hende igennem.
Det er din ven.
- Havde du en god flyvetur? - Jeg må tale med dig ansigt til ansigt.
- Jeg kommer ikke til England, før... - Jeg er stadig i Hope.
Jeg tager ikke tilbage, før du tager med.
Mød mig i morgen på golfbanen. Klokken 15.00.
Det er fremragende.
Hils dem alle sammen.
Hvordan er vejret derovre?
Godt. Det gør jeg... Okay. Farvel.
Så du kan lide sommerfugle.
Jeg tager ikke tilbage, før du tager med.
Hvorfor er du her stadig? Hvorfor mødes på en golfbane?
Fordi jeg kan ikke have denne samtale uden en cigaret,
og det er åbenbart det eneste sted i USA, hvor jeg har lov at ryge.
- Fik du dine underbukser? - Ja. Mange tak.
- Fik du min fax? - Ja. Jeg var meget rørt.
lkke nok til at gøre noget ved det.
Jeg formoder, din ven fortalte dig om vores lille snak.
Ja, om vores vedvarende sexliv og min fars livstruende operation.
Gider du tænde den cigaret, så vi kan få det overstået?
Mandy virker som en sød person.
- Livlig, frejdig og sjov. - Så du tror, hun er dum..
Jeg kan se, hvordan du kan blive charmeret af hendes barnlige uskyld.
Er det Mandy med Y eller Mandi med l med en lille bolle over?
Lad mig sige dig en ting.
Hvis du siger, hun er noget for Mensa, må jeg have flere cigaretter.
Er det hendes karriere på langt sigt, at vaske gamle folks ender?
Hvad er bedst? Det, eller at vælge fotoer til dine intetsigende modeblade?
- Kan jeg give dig svar senere? - Jeg har fået nok. Jeg skrider.
Vent. Gå ikke. Kom tilbage.
Gider du fortælle mig, hvad du bragte mig herud for at sige?
Jeg elsker dig, og du skal holde op med dette pjat og tage med hjem.
- Hvad er det? - En cigaret. Kom nærmere, og du dør.
- Du må ikke ryge her. - Jo. Min ven læste reglerne.
- Forlovede. - Bare det ikke generer... Eksforlovede.
Du kan ikke have læst reglen, der siger,
at når man er på golfbanen, skal man spille golf.
l lader ikke til at spille golf.
- l har ingen køller. - De var farlige.
- Der står højt og tydeligt... - Min ven og jeg...
- Forlovede. - Vi måtte lige tale sammen privat.
Vi har nogle personlige problemer.
Tilfældigvis befandt vi os på denne smukke bane,
da vi prøvede at løse uoverensstemmelserne.
- l har ret. - Fald ned.
Dette er ikke stedet at forsøge at løse private anliggender.
Hvis vi har haft en negativ indflydelse på glæden ved tredje hul, må l undskylde.
Min hysteriske eksforlovede er på vej til lufthavnen,
så jeres nydelse af resten af banen skal nok blive glimrende.
Hav en behagelig rejse.
Det er bare en midtvejskrise. Du kommer dig over den.
Jeg håber, den er bedre end den sidste.
- Det så godt ud sidste gang. - Jeg taler ikke om mit hår.
- Jeg taler om din kæreste. - Hvad ved du om den sidste?
Jeg vidste fra starten, at det ikke ville gå.
Du greb det helt forkert an.
- Du har aldrig mødt ham. - Jeg taler om mit hår. Følg nu med.
Man ved aldrig. Det kunne være din sidste chance.
- Du går ingen steder. - Nej, men det gør han måske.
- Tak. - Det var så lidt.
Tak.
Tænker du på, om jeg tager tilbage til England?
Jeg har nogle andre ting i mit liv udover dig.
- Jeg tænker på at tage tilbage. - Så skal du bestille en billet.
Jeg vil ikke tilbage.
- Hvorfor ikke? - Hvorfor tror du?
- Kan du lide Amerika? - Ja.
- Det er ikke grunden. Der er noget andet. - Vores lækre hamburgere?
Nej, det er ikke hamburgerne.
- Vor ydmyg, venskabelige omgangstone? - Nej, heller ikke.
Hvorfor bringer du det pis på bane? For at pine mig?
Jeg bringer det på bane, fordi jeg ikke vil tilbage alene.
Vil du have nogen med dig?
Kun hvis de vil. Jeg ville ikke kidnappe dem.
Det ville jeg, men flyselskaberne har strenge regler angående bagage.
Hvis det ikke var tvang, og personen ville med af egen fri vilje,
ville du så have dem med dig?
Hvis de ikke havde for travlt med mange andre ting i deres hektiske liv.
Hvis de prøvede ihærdigt, tror jeg, de kunne afse lidt tid til dig.
Virkelig?
- Hvad så? - Kan du se kvinden ved poolen?
- l guder. Hvad bilder hun sig ind? - lkke cigaretterne.
Det er Vera. Hun leder efter Colin igen.
Det vedkommer ikke os.
Selv du må have bemærket,
at den engelsk-amerikanske kontakt er nået højdepunktet i værelse 11, ikke?
Jeg hørte hovedgærdet.
Så når Mandy kommer glad tilbage til Colins værelse med ugens indkøb,
og når der er blod i poolen,
og når der er gult polititape omkring hele motellet,
og vi er på forsiden af Hope Herald.
så vil du muligvis mene, at det vedkommer os.
Bare slip af med hende.
Her er altså rygning forbudt.
Hvad, i hele Amerika?
Jeg er Fisher, med-manager.
Skal der mere end en person til at lede dette sted?
Så du er i Amerika alene, hvad?
Hvabehar?
- Kom du ikke med en anden? - Nej, jeg kom alene.
- Det tror jeg på. - Hvabehar?
- Hvis du siger det. - Hvem ellers...?
Jeg ved ikke, hvem du ellers skulle have taget med.
En vis swami, måske? Hvem ved?
Jeg er bange for, du er nødt til at forlade dette område.
Vi har haft problemer med din slags før.
Desuden har vi en ahornsirupskongres kl. 15...
Øjeblikkeligt, tak.
Sig til ham, jeg bliver ved med at komme, indtil han vil se mig.
- Det var pænt af dig at komme. - Som om jeg havde et valg.
Det må høre op. Du burde ikke være her, og jeg burde ikke være på dit værelse.
Jeg føler, jeg bliver forfulgt. Snart koger du vel kaniner.
Kan vi holde op med at spille spil og genoptage vores gamle liv?
Lad os hoppe ind i min bil, køre til New York og tage første fly til London.
- Lad os tage hjem. - Vi er udbrændte.
At være sammen med Mandy har lært mig noget.
Har du lært noget af Mandy?
Vi har ikke været som kærester i årevis, du og jeg. Mere som bror og søster.
- Vi er mere end et par. Vi er... - En institution. Præcis.
Uløseligt forbundet, som Marks & Spencer, eller bacon og æg,
eller mund- og klovsyge.
Vi har trådt vande i årevis, og det duer ikke. Livet er for kort til det.
Jeg siger ikke, jeg aldrig vil se dig igen. Jeg vil nødig tro...
Det der i din fax om det "bånd af gensidige følelser", vi har fundet?
Nemlig. Vi kan være venner.
- Det må ikke forsimples. - Præcis.
Jeg vil forsimple det. l høj grad.
Det går ikke.
Du finder noget i dit liv, som jeg fandt i mit - noget spændende.
Ligesom Venedig? Du husker Venedig.
Jeg kan ikke sige tydeligere, hvor vi står.
Jeg rejser ikke før... Nej, jeg rejser meget snart.
Hvornår købte du det?
Jeg er urokkelig, hvad dette angår.
Jeg kan føle din vilje...fasthed.
Dette virker som et uforglemmeligt øjeblik,
- hvor vi omsider kan sige farvel. - Lad være.
Jeg rejser ikke.
Er præsten her ikke endnu?
Nej. Der er intet portræt. Jeg ville bare tale med dig.
l kirken?
Det er nok det eneste sted, hvor vi ikke ender med at dyrke sex.
Har du talt med Vera for nylig?
Mener du siden telefonopringningen?
Fordi jeg tror, jeg må have et problem med mine ører og øjne.
- Hvabehar? - Da du talte i telefon med hende,
spurgte du så ikke, hvordan vejret var i London?
- Jo. - Godt. Så er mine ører i orden.
Men mit øjenproblem må være meget alvorligt,
for i går kørte jeg forbi The lvy, og der var en masse brandbiler og folk.
Måske er det nærsynethed, men jeg kunne have svoret på, jeg så Vera.
Men hun var i England og gav dig vejrudsigten.
Jeg troede også, jeg så dig. Det så ud, som om l kyssede hinanden vildt.
Men det kan ikke passe, for ifølge dig er det forhold forbi,
og jeg er den eneste for dig.
Men det, der får mig til at tro, at jeg skal til øjenlægen er,
at det så ud, som om hun var splitternøgen.
- Hun havde undertøj på. - Godt.
Så har jeg intet at bekymre mig om.
Undskyld, jeg skulle have sagt det. Jeg kan ikke slippe af med hende.
Jeg sagde, at det var forbi. Hun satte brandalarmen i gang.
- Var jeres sex så godt? - Der var ingen sex.
Du sagde, det var forbi, hun tog tøjet af, og så gik brandalarmen i gang?
Der er rent faktisk, hvad der skete.
Hav en god rejse tilbage.
Har du et pas?
- Tror du ikke, det ville være nyttigt? - Jeg vil ikke have et.
Hvad ville få dig til at søge om et?
Hvilken del af "jeg vil ikke have et", forstår du ikke?
At have et pas...
Jeg elsker dig.
- Der er en ting. - En ting hvad?
Hvis du lover aldrig at komme her igen,
og at du aldrig vil ringe, skrive eller se mig igen,
nogensinde,
så tager jeg på rådhuset, og hvis det er så vigtigt for dig, får jeg et pas.
Forstår du det?
Du får kun et pas, hvis vi aldrig ser hinanden igen.
Farvel.
Hvis vi aldrig ses igen, hvordan ved jeg så, du har søgt om et pas?
Du må bare stole på mig.
- Farvel for evigt. - Lav ikke grin med det.
Så farvel.
De er til din "Billeder af Hope"-udstilling, ikke?
Det kunne vi lide, ikke, Harold? "Amerikansk kunsts fødested."
Hvordan har unge Mandy det?
Vi ser ikke meget til hende, siden din forlovede kom til byen.
Og udløser hotellets sprinklere.
Ved l, hvilken farve undertøj, jeg har på?
l tilfælde af, l vil sprede rygtet.
Rygtet siger, du ikke går med undertøj.
BORGMESTER LOVER "DET BEDSTE KANONBAL"
Det er forbløffende.
Morsomt og alvorligt på en gang.
Selvhævdende med en drilsk undertone.
Det pulserer af ung energi, men samtidig
udstråler det en officiel stolthed.
Sagde du ikke noget om nøglen til byen?
- Lige, hvad jeg vil have? - Hvad som helst.
Lige, hvad du vil have. Doug Reed holder sine løfter.
Sig frem, og du skal få det.
Jeg er en snu dommer af den menneskelige natur,
og jeg føler, vi nu får afsløret
den mørke side af mr Colin Ware.
Tak, fordi du mødtes med mig. Jeg har noget at vise dig.
Du vil ikke tro det. l morges kaldte Doug mig ind på sit kontor.
Doug Reed. Borgmesteren.
- Du fortalte ham alt om mig. - Jeg nævnte dig flygtigt.
Mere end blot flygtigt.
Han vidste, mit navn var Edwards, at jeg er halvt walisisk, og jeg var her.
Derfor var han så opstemt. Jeg må vise dig det her.
Det er mit stamtræ,
der går 300 år tilbage.
Doug fandt et websted i Salt Lake City,
der har slægtshistorien for alle i hele verden.
Man skriver sine kreditkortsdetaljer, og så kommer ens stamtræ frem. Utroligt. Se.
Her er jeg - Vera Edwards.
Og der er Alicia.
Det er min far. Der er personen, han giftede sig med.
- Din mor. - Ja.
Der er bedstemor Edwards.
Det er hendes pigenavn, men de har stavet det forkert.
- Nej, de har ikke. - Jo, de har. Det er Kendal med et L.
Nu skal du bare se. Her bliver det rigtig godt.
Her er Godwyn Edwards og hans kone, Abigail.
Ved du, hvem de to er? De er overalt. Se.
Godwyn Edwards. Og Abigail Edwards.
De folk, der grundlagde Hope, er mine forfædre.
- lh du milde. - Ja, jeg kunne ikke tro det. Utroligt.
Men det er bare begyndelsen.
- Er der mere? - Ja.
Du ved, det årlige kanonbal er på lørdag, ikke?
Der skal de åbenbart vælge den nye dronning af Hope.
Dronning af Hope?
Doug vælger, hvem der skal repræsentere byen som dronning.
Det latterlige er, at på grund af min familie synes han, jeg skal ansøge.
- Om at blive dronning? - Det er skørt, ikke?
Det er absurd, selv for mig. Er det ikke?
- Er det? - Det ved jeg såmænd ikke.
Er det noget, jeg burde overveje?
Det ved jeg ikke. Hvad involverer det at være dronning af Hope?
En uge med forpligtigelser og den slags.
De vil have dronningen til at markedsføre det nye mineralvand.
Han vil bygge en reklamekampagne omkring det. Tv-spots, offentlig optræden.
- Hendes billede på etiketten. - Ville du få en krone?
Der er et specielt kostume. Han viste mig gamle billeder.
- Af gamle dronninger? - Af de forhenværende.
Jeg ved, vi har et mellemværende, men jeg kunne virkelig bruge dit råd.
Jeg kan ikke.
- Jeg kan ikke fortsætte. - Forsætte med hvad?
Denne joke. Det er en joke.
- Hvad mener du med en joke? - Det er falsk. Jeg fandt på det.
Det med stamtræet. Det med dronningen var noget, Doug Reed tilføjede.
Jeg var så sur på dig
med alle dine kneb og måden, du har spoleret tingene for mig på.
Det er fandeme typisk dig.
Du har aldrig kunne dele min begejstring for noget.
- Det er falsk. - Det er ikke falsk.
Se. "Kendall", endda stavet forkert, som jeg staver det.
Jeg så Doug logge på og skrive mine detaljer. Jeg så det blive udskrevet.
Jeg så det med mine egne øjne.
Fordi han skrev det ind på forhånd. Jeg så ham med mine egne øjne.
Se nøje på det. Tom Jones er der.
- Jones er et almindeligt walisisk navn. - Ja, men gift med en Catherine Zeta?
GlFT DEN 17. JULl, 1867
Du og Mandy har sikkert moret jer over det.
Vi er ikke sammen længere.
Virkelig?
Er det forbi?
Du rejser stadig ikke hjem sammen med mig, vel?
Undskyld, men her er rygning forbudt.
Er l to færdige?
Ja, det vil jeg mene.
Så kommer jeg lige straks med regningen.
Hvad vil du nu gøre?
Være dronning af Hope?
To ord. Jeg har to ord til dig: Godt gået.
Jeg ved, at historien har oplevet meget vanvid fra jeres små øer,
men for en mand af din intelligens, at løsne dit følelsesmæssige tag
i den strålende engel af sensuel herlighed...
Du virker meget forgabt.
Bliver du ikke og oplever årets største tjubang?
lkke i dit år, så vidt jeg kan forstå.
Det var rart at møde dig. Tak for alt.
Nej, du skal have tak.
Takket være dig har den frygtelige, forunderlige ting,
som digtere har sunget om igennem tiden,
endelig fundet vej til Douglas Elmore Reeds ensomme hjerte.
HOPE KANONBAL
Byd velkommen til borgmester Doug Reed.
Mange tak.
Og nu,
som det er vores tradition, skal vi indlede det årlige kanonbal
med introduktionen af den nye dronning af Hope.
Hjælp mig. Hæv jeres glas for den nye dronning af Hope,
miss Vera Edwards.
Hør efter telefonerne.
Jeg fik denne fax fra Colin, fra lufthavnen.
- Er den til mig? - Til dig?
Når du får en fyr til at love aldrig at se dig,
så kan de faktisk formode, at du ikke ønsker, at de nogensinde kontakter dig.
Beklager, skat. Men nævnte Colin sin fætter, Cheswick, ovre i Ohio?
Colin arrangerede, han skulle komme, men glemte at aflyse det, inden han rejste.
Han faxede og spurgte mig, om jeg ville møde fyren
i haven, hvor de havde arrangeret at mødes - nu.
Jeg skal stille op til barbecue på kroen, og værelserne skal ordnes og...
- Skal jeg tage derhen? - En gratis fiskefilet a la Fisher i aften.
Undskyld. Er du Mandy?
Du må være Cheswick.
Det stemmer.
Rart at møde dig.
Du lærte vist min fætter Colin godt at kende, da han var her.
Han er en sær snegl, ikke?
Han er meget sær.
Colin sagde, han havde lovet aldrig at kontakte dig. Noget med et pas?
Han mente, det var i orden, at jeg talte med dig.
Men han advarede mig ikke om din underlige tøjsmag.
Vil du sidde ned et øjeblik?
Fortalte Colin dig om min hobby?
Før var det med Cheswick virkelig morsomt, men nu er det irriterende.
Fortalte han dig ikke om min hobby?
Nej. Hvad er din hobby?
Jeg samler på juveler.
Må jeg vise dig et eksempel?
Jeg købte den i en forretning i Columbus forleden.
Det er bare en lille guldring med en dims i.
Jeg tror, det er et møl.
Er det en venskabsring?
Fyren i butikken sagde, det var en forlovelsesring, hvilket overraskede mig.
Jeg troede, forlovelsesringe var i sølv med en diamant.
Men de kan være lige, som man vil have dem.
Der er en skuffende ting.
På bussen op vej herop, tog jeg den ud og bemærkede, den er brugt.
Underneden er der et hjerte og to navne, formodentlig de tidligere ejeres.
Det er meget småt, men man kan lige læse det - jeg glemte navnene.
Måske skulle du tage den af.
- Kan du tale? - Undskyld. Du kan sætte mig ned nu.
- Nej, jeg vil bære dig. - Jeg kan godt gå.
- Jeg vil bære dig. - Jeg vil gå.
Jeg føler en uimodståelig trang lige nu til at bære dig.
- Hvor er bilen? - Hjemme. Hvorfor? Hvor skal vi hen?
- Jeg har fået et værelse på kroen. - Du kan ikke bære mig hele vejen.
Grib ikke ind. Min manddom skriger efter at opfylde denne suveræne udfordring.
God eftermiddag. Jeg holder jer bare ajour.
- Undskyld, hvis det virker primitivt. - Primitivt er fint.
- Få nu ikke en rygskade. - Jeg har en ryg af stål.
Jeg må være tung nu.
Ja, men vi skaber et minde her.
- De er forlovet. - Er det dit alvor?
Hvorfor bar han hende?
Det er en skik der, hvor Colin kommer fra.
- At bære folk ned ad landevejen? - Landevej, vejbane, hvad som helst.
Det er et gammelt druideritual.
De bærer deres udkårne ned ad en lang vej,
en symbolsk måde at påbegynde det liv, de har foran sig.
Det er vist sandt, at englænderne er langt bagefter resten af verden.
- Den ikke-uskyldige slags? - Den ikke-uskyldige slags.
Gud alene vide, hvad de laver nu.
Vobsubrip By Fynbo Subripped And Fixed By Pacman